– Hård dag? – Jeg har en skilt en motorcykel ad.
– På jagt efter en lyd. – Hjælper en iskold øl?
Jeg skal checke den nu.
– Jeg giver. – Nej, jeg bliver hjemme i aften.
Velkommen i klubben. Kom nu med op.
– Vi kan bestille pizza. – Den må jeg have til gode.
Fint. Jeg gemmer en pepperoni til dig til morgenmad.
Ikke nogen smart pizza. Kun den ægte med alt undtagen ansjoser.
Det hele. Vi holder en lille fest.
Hvorfor al den gæstfrihed?
Surprise!
Pizza var trylleordet. Det skal jeg huske.
Vi lovede, og det holder vi.
– Tale! – Han fattes ord!
– Fødselsdagsbarn! Et par guldkorn? – Overrask mig ikke sådan igen!
– Hvordan vidste I, det var i dag? – Et heldigt gæt.
Pas bedre på din tegnebog. Man kan lære meget af et kørerkort.
– Men jeg tog da ikke dine penge. – Jeg har nattevagt, så jeg smutter.
Beklager, jeg skal prøve ikke at kede mig ihjel.
Hvad klager du over? Du får betalt for at cruise.
– Farvel! – Pas på.
Jeg leder efter Jake Hanson. Bor han ikke her?
Dernede.
Men nu er han i nr. 6. Venter han dig?
Det tror jeg ikke.
– Hvad med den øl, du lovede mig? – Hent den selv.
Det er min fødselsdag!
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg leder efter Jake Hanson.
Tag ham, han er ude i køkkenet. Vi fejrer hans fødselsdag.
Ja, men jeg vidste ikke, der var fest.
– Jake heller ikke. Skulle I noget? – Nej, jeg ville overraske ham.
– Men vi havde vist samme ide. – Hvad var det, du hed?
– Stella Rivers. – Hej. Michael Mancini. Kom ind.
– Stella ... vil du have en øl? – Hun foretrækker bourbon.
Jake! Gud!
Nu har jeg aldrig!
Hvor ser du skøn ud!
Hvor er det dejligt at se dig! Solid som en kampesten.
– Hvad laver du her? – Det er jo din fødselsdag!
Skal du ikke fortælle, hvem jeg er?
Folkens ... Sig goddag til min mor.
Behold resten.
Det er så svært at finde en bil, der vil køre mig hertil.
Men efter al den ballade, tør jeg ikke tage bussen mere.
– Tak. – Det var så lidt. Godnat.
Har du ild?
Ja, det er godt for huden. Hele mit ansigt svulmer op!
– Din mor er en succes. – Hun har gået på charmeskole.
Hvorfor er du så hård? Hun kom til din fødselsdag.
– Jeg kan ikke lide overraskelser. – Giv hende nu en chance.
Du ved ingenting. Bland dig udenom.
Jeg tager den.
Hallo?
Hvad? Nej, nej!
Jeg kommer nu. Ja, farvel.
– Hvad var det? – Politiet. Billy blev overfaldet.
– Har han det godt? – Det tror jeg nok.
Jeg henter ham lige.
– Jeg tager med. – Nej, lad være at ødelægge festen.
– Er du sikker? – Ja.
Vi går videre med beskrivelsen og ringer.
Du er heldig, du er i ét stykke. Vær lidt forsigtigere med turene.
Skal jeg også blive hjemme, når det er mørkt?
– Det gør jeg. – Jeg ved, hvor de holder til!
Jeg så dem ved en grillbar lige før røveriet.
De hører fra os, mr Campbell.
Billy! Har du det godt? Du er ikke kommet til skade?
– Nej, men bilen har det ikke godt. – Glem den dumme bil!
Det er, som om jeg er den skyldige, fordi jeg kørte derned.
– Hvad vil de gøre? – Ingenting. Jeg bliver en statistik.
En meget heldig statistik.
Skal jeg gætte? På hvad du laver her?
Jeg besøger min dreng på hans fødselsdag!
Efter fem år. Pludselig står du i døren.
– Hvad med at ringe først? – Jeg er impulsiv. Det ved du godt.
– Det er du selv. – Du trænger til penge.
– Nej! – Hvad så?
Jeg er gået fra Hank. Jeg kunne ikke tage mere –
– så jeg forlod den skiderik.
Det var ikke kun drikkeriet. Det bør jeg jo ikke klage over.
– Men jeg har skåret ned på det. – Det glæder mig.
Hank tog det hårdt. Han er arbejdsløs.
Og han lod det gå ud over mig, så jeg tog bussen til L.A.
– Hvad vil du så mig? – Lidt medfølelse ville være rart.
Jeg havde ikke andre steder at tage hen. Jeg bliver ikke længe.
Jeg trænger bare til et sted at være lidt.
Sjovt! Da jeg trængte til det, smed du mig ud.
– Jeg har aldrig smidt dig ud. – Du ville ikke have mig.
Jeg ventede ikke, det ville blive let. Så dum er jeg heller ikke.
Men jeg ventede lidt hjælp.
Jeg har forandret mig. Lad mig få lov til at vise dig det.
Det er da ikke for meget at bede om, vel?
Der er de.
– Vi har været så nervøse. – Rolig, jeg har det hele intakt.
Du må have været dødbange.
– Men du kom da ikke noget til. – Måske skulle jeg skrive tak!
– Hvad sagde politiet! – Du skulle have set strømeren!
Han gad næsten ikke skrive rapport. Ja–ja, næste!
– De ser masser af røverier hver nat. – Og jeg var offer nr. 1 mia. og 1.
Jeg har aldrig følt mig så magtesløs. I aner ikke –
– hvordan det er at blive overfaldet. De folk kan beholde deres bydel.
– Der kører jeg aldrig ned igen. – Ned hvor?
– Til junglen? – Nej, jeg sagde bare, de folk ...
Folk?
Hvem?
Folk som mig?
– Sorte folk? Hvad er vi? – Du skal ikke vende det om!
– JEG blev overfaldet! – Hvad venter du fra de folk?
Vent lidt, du skal ikke gøre mig til racist!
– Jeg har altid omgåedes sorte. – Sikkert.
Jeres rengøringsdame eller gartneren?
– Nej, han var nok spansk. – Gider du lige, jeg var gartneren!
Jeg spillede bold med sorte. Og fik tæv.
Ja, det er jo det, de er bedst til. Spille bold, danse, plyndre ...
– Det var ikke det, jeg sagde. – Men det var det, du mente, Billy!
Jeg må gå, før jeg forglemmer mig og siger "gå ad helvede til!"
Hej?
– Hvordan går det? – Jeg kan ikke skrive om det.
Jeg kan se hver en detalje for mig og smage, hvordan det føltes.
Men når jeg skriver det, bliver det lige som det åndssvage manuskript.
– Og jeg oplevede det selv. – Du bearbejder det, det er sundt.
Jeg hader bare at føle mig så ... vred og frustreret.
– Det er ikke mig. – Nej, det er det ikke.
Men du skal nok komme igenmme det.
Jeg drømte om, at nogen brød ind hos os. Jeg vidste, han var der.
– Du må have tænkt på Billy. – Ja, det plus mine løbske hormoner.
En herlig nattesøvn!
– Du skulle have vækket mig. – Jeg forsøgte.
Kom her ... Kom herover.
Jeg bliver bange ved tanken om at opdrage børn nu.
Det har folk altid sagt.
Generation på generation, men det går altid godt.
Desuden er jeg her til at beskytte jer.
– Husk babyseminaret i aften. – Skal vi?
– Du lovede! Hent mig på arbejde. – Jeg ringer.
– Du aflyser det ikke! – Jeg skal gøre mit bedste.
Vi ses klokken syv.
Lugter interessant.
Kom ikke listende, medmindre du vil have fingersnitter i omeletten.
– Hvornår er du blevet huslig? – Vær nu sød.
Jeg tryller ikke morgenmad frem til alle, der lader mig sove på sofaen.
– Hvor har du lært madlavning? – Ingen steder.
Så var jeg kok og ikke servitrice.
Men jeg var ret god til chili, husker du nok?
Ikke særlig godt.
Du ... skal bare ikke begynde at føle dig alt for godt hjemme.
Hold så lige op! Jeg vil ikke have noget af dig.
Jeg har ingen skjulte hensigter, ingen kort i ærmet.
– Du trængte bare til en lige nu. – Ikke "en". Min søn!
Jake! Hvorfor er jeg sådan en trussel?
Vel ikke, fordi du er dødræd for ikke at være barsk nok?
For at kunne lide mig, selvom du ikke vil?
Hvis du ikke kaster mig ud nu, så gør jeg dig måske alligevel blød.
– Sådan er mødre. – Kun de rigtige mødre.
– Du skal ikke gøre det godt igen. – Så gør os begge en tjeneste.
Slap af og nyd besøget.
Giv mig den!
Se så, hvordan man laver omelet.
Du skal kæle med den og passe på den hele tiden. Tålmodighed.
Den går så let i stykker.
Ja ...
Jeg var vist ikke nogen særlig god kok.
– Hej. – Hej ...
– Alt i orden? – Spørg din sambo.
Billy mente ikke noget ondt med det i aftes.
Det handler ikke om, hvad han sagde, men hvordan han sagde det.
Hvorfor forandrer det noget? Er vi anderledes end i går?
Nej. Men vi er ærligere.
Det var en meget traumatisk oplevelse.
Og så viste han bare sin sande natur.
Jeg skal ikke påstå, jeg forstår alt, hvad du føler.
– Men jeg vil gerne. – Så snak mit sprog.
Men du havde reageret på samme måde.
Det havde I alle sammen. I kan nok ikke gøre for det.
– Men det gør ikke sagen lettere. – Det kunne have været en hvid.
Ja, men så får hele racen ikke skylden.
Tænk over det eller lad være.
Det spiller ikke den store rolle. Vi kan ikke forandre os.
– Hvad gør vi så nu? – Gid jeg vidste det.
Jeg kan tage mod besked, eller De kan ringe tilbage.
I lige måde.
– Hej. – Hej! Du ser meget tilfreds ud.
Jeg lader mig ikke slå ud af det.
Jeg er sur, men det er jo naturligt. Jeg overlever.
– Det var godt. – Må jeg låne din bil?
Bilen er på værksted, og jeg vil gerne anmelde skaden.
– Jeg tomlede hertil. – Ja, jeg skal ikke bruge den.
– Undtagen når jeg skal hjem. – Her er penge til en taxa, hvis ...
Hvor lang tid tager det at lave en anmeldelse?
Jeg vil ikke forstyrre dig mere. Er nøglerne i din taske?
– Tak. – Et øjeblik ...
Billy!
Godmorgen. Må jeg ligge og stege ved siden af dig?
Værsgo. Hvor længe bliver du?
Sjovt. Det spurgte Jake også om. 15–20 gange.
Jeg turde ikke sige, jeg vil flytte til L.A.
Med mit job kan jeg arbejde alle vegne.
– Servitricer får altid job. – Jeg er også servitrice!
På baren rundt om hjørnet. Egentlig er jeg skuespiller.
Jeg er egentlig servitrice.
Jeg har aldrig stilet højere. Erhvervsmæssigt.
– Jake har vel fortalt om mig, ikke? – Du ved, hvordan han er.
Man tror knap, han har en mor.
Alt har sin begyndelse.
Hold forsigtigt om hovedet. Der er ingen muskler til at støtte det.
Godt. Gnid babyens ryg blidt med cirkelbevægelser.
Bøvsning hjælper mod kolik.
Se ham der, han er helt opslugt.
Nu klæder vi dem på. Hverken for varmt eller koldt.
Nye forældre giver ofte for meget på.
Trøje og sparkedragt først.
– Klæd hende på. – Kald ham ikke hende.
4 1/2 år med medicin, fødsler og navlestrenge. Og så en dukke!
Skal jeg være den, som altid giver barnet tøj på?
Pas på ... vi er meget sarte.
– Og så ... – Det går fint.
– De laver trøjerne for små. – Lad mig hjælpe dig.
– Jeg kan godt! – Du brækkede armen.
De er dårligt lavet.
En virkelig baby er ikke mindre sart.
– Sådan! Så god som ny, doktor. – Tak.
– Alison myrder mig. – Hvis jeg ikke gør det.
– Rhonda står først i køen. – Synd, jeg ikke så det.
– Synd, jeg ikke mødte din mor. – Strålende aften!
Rhonda misforstår det totalt. Det handler ikke om sort og hvidt.
Men om ret og uret. Om folk, som overfalder uden grund –
– så man føler sig som noget værdiløst lort.
Det er der nok mange her, som føler hele tiden.
– Du synes altså, jeg gør noget galt? – Nej. Jeg synes, vi er skøre.
Det er farligt, og vi har ikke en chance for at finde dem.
Det er her, de holder til. Venter vi længe nok, kommer de.
Du drikker sjældent, men nu tager du recanche.
Jep. Hvor har jeg været i alle de år? Tak.
– Det med Billy går dig rigtig på. – Det er meget forvirrende.
Jeg prøver at være farveblind. Alle er først og fremmest mennesker.
Jeg håbede, det gjaldt alle.
De Billy begyndte, eksploderede jeg.
Sikkert som følge af alle de skjulte bemærkninger, jeg altid overhører.
Jeg ved, hvordan det føles.
Det fleste ved ikke, jeg er bøsse.
Du aner ikke, hvor mange dumme vitser og lede ting jeg hører.
Det hober sig op. Du havde ret til at blive vred.
Ja.
Sidste forår, da der var alle de optøjer ...
Jeg så det på tv som alle andre. Jeg var rasende over dommen.
Og rystet over følgerne. Men jeg gjorde ikke en skid.
Det er svært at vide, hvad man skal.
Ja, men jeg prøvede på at holde en distance.
Og det kan jeg ikke længere. De er mit folk.
Jeg har været så farveblind, at jeg ikke har set problemerne.
Det er hårdt at leve med fordomme.
Så vil man gøre noget, så vil man overse dem!
Men jeg har fundet ud af, at jeg, vi, har et ansvar for at ændre på det.
"Er man ikke en del af løsningen, er man en del af problemet."
Vågn op, Rambo. Lad os køre, dine venner kommer ikke.
Bare lidt længere. Den er ikke mere end ...
Åh, nej! Alison har sikkert efterlyst mig.
Vil du, eller skal jeg?
Der er den!
– Sikker? – Ja! Det er 1–JLI–293.
Vi har dem!
Den skal sprænges for at åbnes. Bør jeg også lænke den til rattet?
De sataner bliver snart nuppet. Nu hvor politiet har bilnummeret.
– Jeg havde ikke klaret det uden dig. – Jeg deler ikke din begejstring.
– Hvor tit skal jeg sige undskyld? – Du mener det jo ikke.
– Du snød mig! – Du lod mig låne bilen.
Du tog den! Jeg havde ikke sagt ja, hvis jeg vidste, hvad du ville.
– Du fik den hel tilbage. – Det er ikke bilen.
– Du kunne være blevet dræbt. – Det blev jeg ikke!
Jeg knaldede dem. Det kunne politiet ikke.
Forleden kunne du ikke lide dine følelser over det her.
Jeg forstår, du ønsker retfærdighed.
Men luk ikke dine følelserne inde i en kasse og tro, det er overstået.
Du har ikke fået løst noget. Nøglerne, tak.
Jeg tager på arbejde.
Jeg synes, du overreagerer. Det var en dukke!
En attrap, som ikke skreg. Hvad når vi begge to er overtrætte?
– Jeg er allerede overtræt. – Ved du hvad?
– Du ejer ikke tålmodighed. – Det passer ikke!
– Børn trænger til en tålmodig far. – Hør så lige her.
Jeg er ikke perfekt. Ingen børn har perfekte forældre.
Og hellere utålmodig end overbeskyttende.
Det er jeg ikke! Jeg vil bare være forberedt.
Det bliver du ikke. Uanset hvor mange timer og bøger ...
Når vi får barnet, er det os, som vil føle os hjælpeløse.
– Hvordan går det? – Bedre, når jeg får min lejlighed.
Hvorfor kan I ikke enes? Det var dig selv, der startede!
Stella virker flink nok. Og hun forguder dig helt tydeligt.
– Hun presser lidt meget, men ... – Du ved ingenting om hende.
Du har set hende mere på to dage, end jeg gjorde på to måneder.
Hun var syg for at slippe for mig. Så jeg skred, da jeg kunne.
Endelig fungerer mit liv, og så kommer hun brasende.
Beklager, så let er det ikke at tilgive og glemme.
Det er synd. For dig, mener jeg.
Jeg har haft problemer med min mor, men jeg har aldrig hadet hende.
Det må gøre ondt at have sådanne nogle følelser for sin mor.
– Du tog hende med! – Hvad skulle hun ellers?
For fanden! Du skal ikke lege fredsmægler!
Jeg havde ondt af hende. Ved du, hvorfor hun kom?
For at tigge om en chance til.
Min mor er alkoholiker og egoistisk. Alt kommer før mig.
Hun kom hertil for at få penge.
Drik dig skidefuld, sådan løser du jo alt.
Men se lige på hende og sig mig, hvorfor du hader hende.
Jeg har ikke mere at tilføje.
Bil 33. Kunde ved Martel Plaza. Damen spurgte efter dig.
Rhonda?
– Hvor vil du hen? – South Central Los Angeles.
– Jeg behøver ikke bevidstgørelse. – Det gør jeg. Kør.
– Hvor skal vi hen? – På sightseeing.
Det er en krigszone.
Læste du om de 16–årige, som blev skudt i aftes?
Aviserne skrev: Kun tre dødsfald.
Kun tre. Som om det var en god aften.
Jeg er fra en middelklasseforstad.
De eneste bål, jeg så, var i pejsen.
Plyndring var for kriminelle, og oprør var en saga blot.
Jeg kan forstå, man stjæler mad og fornødenheder.
Eller snupper stereo og tv hvis man er fattig.
– Men brænde sit egen bydel af? – Det skabte jo opmærksomhed, ikke?
– Hvad kender du til det? – En ven er med til genopbygningen.
De bruger kirken som center.
Jeg har altid haft for travlt til at komme.
Eller for bange for at se, hvordan det er.
Jeg beder om, at vi giver os selv styrke.
Her er chancen for positive ændringer.
Vi skal ikke lade frustrationerne skade andre eller os selv.
Jeg beder jer om at stemme, arbejde og bygge.
At tro på, vi kan være med i systemet.
Jeg beder jer tænde håbets lys, ikke ødelæggelsens.
Kærlighedens lys, ikke hadets.
At tænde det klareste lys af alle: Morgendagens lys.
Alison?
Hvor har du været?
Rhonda kørte en tur med mig. Jeg kørte til stranden for at tænke.
– Vil du starte fra begyndelsen? – Det er vist ikke langt nok tilbage.
Jeg er opdraget til at respektere folk.
Lad tvivlen komme dem til gode, sagde min far. Og det gjorde jeg.
Troede jeg da. Så bliver jeg overfaldet, og JEG føler mig skyldig.
Hvad er svaret så? Jeg har ikke de rigtige spørgsmål.
Jeg tog fejl, hvordan gør jeg det godt igen?
– Nu får du chancen. – Hvad mener du?
Politiet ringede. De har sporet bilen.
Og de har anholdt en fyr, som svarer til din beskrivelse.
Flot. Og hvad så nu?
Det er op til dig.
Du skal bare identificere ham, så ryger han ind.
Jake, skatter. Det må du undskylde.
Hvad har du lavet? Drukket siden frkost?
Jeg mødte en fyr, og tiden fløj bare af sted.
– Den er over tolv. – Jeg er ked af det ...
Jeg er nødt til at sove lidt.
Ja, mor. Du har søreme forandret dig.
Jane ... skat?
– Jeg hørte dig ikke komme hjem. – Jeg ville ikke vække dig.
– Jeg har tænkt over det forleden. – Du havde ret.
– Jeg overreagerede. En dum dukke. – Ja, men du havde også ret.
Unger er så sarte, at det mindste kan påvirke dem resten af livet.
Tag Jake og hans mor. Som afskrækkende eksempel.
– Ja, men bare man elsker ... – Det ved du godt, jeg gør.
Men hvis et barn lærer mig at være tålmodighed –
– så findes der ingen bedre måde.
Måske lærer jeg at slappe af. Unger er sarte, men ikke af glas.
At holde den dukke gav mig en dejlig følelse.
– Hvordan? – Jeg er syg for at holde vores barn.
Det er ikke omelet, men der er ikke andet.
– Jeg er så ked af det med i aftes. – Det vakte barndomsminder til live!
Det var bestemt ikke meningen. Jeg er virkelig flov.
– Her. Drik det. – Hvorfor er du så sød ved mig?
Sandy og jeg hvade os en snak i går.
Hun sagde, vi skulle starte forfra. Opføre os som voksne.
– Ikke som mor og barn. – God ide.
Mor ...
Fra én voksen til en anden: Du kan ikke bo her længere.
Jeg vidste, der var en hage ved det.
– Hvad gør jeg så nu? – Det er op til dig.
Jeg kan ikke være alene, Det ved du.
Hvorfor tror du, jeg altid hægter mig på en mand?
Jeg har kun dig.
Du svigtede mig for mange år siden.
Jeg var kun 19, da du blev født. Din far gik sin vej.
Jeg magtede ikke dig, jeg magtede ikke at være mor.
Du skylder dig selv at give os begge en chance. Vi er i familie.
For lidt og for sent. Du har ikke forandret dig.
Jeg prøver. Jeg vil starte forfra her i L.A.
Og jeg vil have, du skal være med i det.
Fordi du tyve år for sent vil have en søn –
– betyder det ikke, jeg stiller op.
– Jeg har det svært. – Jeg har også haft det svært.
Men du har aldrig hjulpet mig!
For himlens skyld! Jeg er ked af det.
Ja.
Det er jeg også.
Vær sød at gøre mig en tjeneste.
Vær her ikke, når jeg kommer hjem.
Hej.
Alison sagde, de har fundet fyren. Eller at du har.
Ja, jeg skal ned og udpege ham om en time.
– Det var altså det. – Ikke hvis jeg ikke genkender ham.
Hvor stor er chancen for det? Ham glemmer du vel aldrig.
– Det behøver politiet ikke vide. – Vil du lade fyren gå?
Han har sikkert problemer nok uden mig.
– Lov er lov. – Jeg troede, du ville blive glad.
Det handler ikke om, at vi er glade.
Kom. Jeg kører dig.
Tag dig god tid. Du skal være sikker.
Hvis du ikke kan ...
– Nr. 5. – Sikker?
Lykke til.
– Hej. – Hvordan gik det?
Lad os komme ud.
Har du ild?
– Hej, mormor. – Få den ud af munden!
Hvad har du nu gjort? Jeg er træt af at hente dig.
Han er bare en dreng.
Du kan gå hjem nu. Din mor bad mig sige farvel og undskyld.
– Ved du, hvor hun tog hen? – Hjem.
Tak for beskeden. Og tak, fordi du tog dig af hende.
– Jeg skal nok gøre gengæld engang. – Du kan gøre det nu.
Ved at sige farvel til hende. Bussen går først om 20 minutter.
Jeg vil ikke bede dig om at blive.
Jeg tror ikke på julemanden længere.
Og det er på tide jeg prøver alene.
– God ide. For vores begge tos skyld. – Jeg er stolt af dig.
Jeg ville ønske, det var min fortjeneste.
Jeg er jo ikke god til at holde kontakt.
Men måske sender jeg dig et kort med adresse og telefonnummer.
Ja, det kan altid blive nyttigt.
Jeg elsker dig.
Det ses nok ikke, men det passer.
Husk det, Jake. Om det så også er det eneste, du husker om mig.
Mor!
Pas godt på dig selv.
I har da ikke myrdet hinanden endnu.
– Vi har erklæret våbenhvile. – Vi løser ingenting uden at snakke.
Det får du ikke svært ved.
Nej, helt ærligt ... Jeg tror, det vigtigste er at lytte.
Vi kan forandre verden med en person ad gangen.
Det lyder som en god plan. Jeg må ind med det her. Godnat.
Godnat.
– Tak, Rhonda. Jeg skylder dig en. – Jeg lærte også selv noget.
Jeg må også se at komme i seng. Jeg har time i morgen tidlig.
– Godnat, Rhonda. – Godnat, Billy.
Tekster: Inger Drachmann www.sdimediagroup.com